ORAO
Marko Flavije Akvila.
Četvrta Galska kohorta, druga legija. Došao sam da preuzmem komandu.
Lutorije Drusil Salinator, trenutni aktivni zamenik.
Gde je komandant garnizona? -Otišao je jutros, gospodine.
Nije mogao da vas sačeka.
Raspored dužnosti i ključ od kovčega sa novcem.
Nemamo blagajnika?
Suviše smo mali garnizon, tako da ova dužnost morate vi da radite.
Verovatno ste primetili,
da imamo manje problema sa smećem, ali se radi da se to reši.
Bezuspešno. -Za sada.
Ovo vam je prva komanda? -Jeste.
Zašto ste izabrali Britaniju?
Imate ovde porodičnih veza.
Nemam.
Primetio sam da je utvrđenje u očajnom stanja.
Moramo nešto da uradimo u vezi s tim.
Da, gospodine.
Brže! -U stroj, vojnici!
Postrojite se!
Naš novi komandant, Mark Flavije Akvila!
Gde je naš novi komandant?
Najverovatnije traži svoju knjigu pravila.
Zapamtite moje reči. Marko Akvila će nam doneti nesreću.
Znaš ko mu je bio otac. -Čovek koji je izgubio Orla Devete.
Da ne spominjemo i 5000 ljudi.
To bi bilo malo previše.
Čuo sam da je tražio da ga ovde pošalju.
U ovu vukojebinu? -Da.
Kažem vam, bio sam sa Orlovima 23 godina. Poznajem loš predznak kada ga vidim.
Ovaj momak je loš predznak.
Mitre, vladaru svetlosti.
Pomozi mi, oče nad očevima.
Pomozi mi da dobro predvodim moje ljude.
Nemoj da mi dozvoliš da osramotim svoju legiju.
Molim te pomozi mi da povratim čast svoje porodice.
Momci kopajte duboko.
Vaši životi zavise od ovog odbrambenog sistema.
Pratite moja uputstva!
Rečeno mi je da isporuke žita nije stigla.
Hoću da pošalješ patrolu da to istraži.
Ne bih brinuo, gospodine. Jednog dana kašnjenja, ne znači ništa.
Meni znači.
Pošalji patrolu. -Suviše je opasno.
Imamo izveštaje da Druidi vrebaju oko sela.
Sada ne bih poslao patrolu.
I vojnici treba da jedu.
Patrola, napred, marš!
Levo, desno, levo...
Probudi Lutrija. -Da, gospodine.
Da li si to čuo? -Gospodine?
Nadam se da je patrola dobro.
Izgleda da sam te nizašta probudio. -Šta si čuo?
Verovatno krave.
Tamo.
Jesi li to čuo?
Prokleti mrak.
Da oglasim uzbunu?
Ako je reč o kravama, neće vam biti zahvalni.
Bolje da budu ljuti, nego mrtvi.
Probudi ih, ali u tišini.
Da, gospodine.
Vojniče, probudi se.
Prokleti šlemovi.
Hajde.
Napred, zauzmite poziciju!
Zauzmite poziciju!
Donesite mi baklju!
Držite liniju!
Baklja je tu!
Kantarion, zadrži poziciju!
Gospodine. -Odlično odrađeno, gospodine.
Dobro došli, gospodine.
Neka svetlost sunca bude s tobom, brate.
Mnogo više nas bi tu ležalo, gospodine.
Vraća li se patrola?
Gospodine!
Hodaj!
Danas naši bogovi doneće nam pobedu.
Na kolena, zlo seme!
Pokrali ste nam zemlju i ubili naše sinove!
Oskrnavili ste nam grobove!
Budite prokleti!
Nećemo ih ostaviti da umru.
Dovedi 50 ljudi iz rezerve do kapije.
Gospodine, dozvolite mi da ih ja vodim.
Bila je moja odluka da pošaljem patrolu.
I moja je odgovornost da ih vratim žive. Okupi ljude.
Pripremite se za bitku!
U borbenoj gotovosti!
Napred. Idemo!
Budite spremni za bitku!
Brzo, zauzmite poziciju!
Mitre, vladaru svetlosti.
Oče naših očeva, dozvolite mi da ne donesem ovu nesreću svojoj legiji.
Mitre, vladar svetlosti, oče nad očevima,
prihvatiću bilo kakvo žrtvovanje kako ne bih doneo nesreću legiji.
Na moju komandu!
Napravite kvadrat!
Spremni!
Otvorite kapiju!
Napred!
Kvadrat...
...sada!
Napred!
Isučite mačeve!
Držite formaciju, napred!
Držite krug!
Čvrsto!
Evo! Oslobodi ga!
Držite krug!
Povlačenje!
Kreni!
Idemo!
Oče, gde si?
Oče.
Odmorite se. Lezite mirno.
Opustite se.
Gde sam to ja?
Još uvek ste u Britaniji. Kaleva.
Kaleva?
Vaš hirurg Fort vas je ovde doveo.
Više od 900 km u volovskim kolicima.
Sa takvim povredama, čudo je da niste umrli.
Ja sam vaš stric sa očeve strane, Akvila.
Ovo nisu najbolje okolnosti da se upoznajemo.
Ali pošto ćeš da preživiš, imaćemo dosta vremena da se upoznamo.
Molimo vas da se ne pomerate.
Pacijent mora da se odmara.
Nadam se da lekovi, koje vam daje imaju neku korist.
Miris im je odvratan.
Moji vojnici...
Šta je sa njima?
Zahvaljujući vašim naporima spašeni su.
Sada se odmorite.
Marko.
Marko?
Imaš posetu.
Lutorije. -Gospodine.
Vojnici se raspituju o vama. -A kako su oni?
Žele da znaju kako je njihov komandant.
Imaš li novosti za mog sinovca?
Da, izvinite.
Primili smo nalog iz Rima.
Zbog toga što smo zadržali utvrđenje u teškim uslovima,
Četvrta Galska kohorta je nagrađena pozlaćenim lovorom.
Od danas ona će nositi svoj prvi venac.
Recite vojnicima da sam veoma ponosan.
To nije sve, gospodine.
Nagradili su i vas za izuzetno komandovanje.
Šta?
I časno su vas otpustili iz službe.
Zbog vaših povreda.
Citat glasi: "Čast i lojalnost".
Čast i lojalnost.
Dozvolite da ja budem prvi koji će da vam čestita.
Lepo je od vas što ste putovali ovoliko daleko.
Gospodine.
Hvala Lutorije.
Stefane, ostavi ga.
Na postoji lek za to.
Spustite ga dole.
Pažljivo.
Nežno.
Razonoda.
Kakav je bio moj otac?
Tvoj otac...
Tvoj otac je bio veliki Rimljanin sa svim što to donosi.
Čovek koji je izgubio Orla je veliki Rimljanin?
Niko ne zna kako je izgubljen orao.
Ali, ako je tvoj otac poginuo braneći ga.
Onda je poginuo časno.
To je ono što sebi govorimo, ali šta ako nije?
Šta? -Šta ako je bio kukavica i pobegao je?
I sada borba do smrti!
On je rob.
Borba između gladijatora i roba nikada nije poštena.
Hajde! Bori se!
Borba! Borba!
To je hrabrost.
Pokušava da dobije smrt.
Hajde, bori se!
Vidi ti to!
Hajde, hajde!
Borba!
Malo borbe!
Bori se! -Ustani!
Ustani i bori se!
Hajde!
-Ustaj!
Ubij, ubij!
Ubij ga!
Život!
Život! Neka živi!
Podignite palčeve, budale!
Život, svi!
Podignite palčeve!
Život! -Podignite ih!
Život! Život!
Život!
Hajde! Pustite ga da živi!
To nisam očekivao.
Zašto si ga spasio?
Stefane.
Stefane!
Odlučio sam da je Stefan prestar da služi dva gospodara.
Kupio sam ti roba. -Ne treba mi.
Marko?
Trebalo je da me pitaš.
E pa nisam.
Robe!
Zove se Esko.
Ne trebate mi. -Nisam želeo da me kupite.
Mogao si da bežiš.
Moj stric te ne bi sprečio. -Spasio si mi život.
Sada sam tvoj dužnik. -Protiv svoje volje.
Ni jedan čovek ne bi trebalo da moli za život.
I nisi.
Ja sam molio u tvoje ime.
Ja sam sin Brigantesa,
koji uvek poštuju svoju reč.
Bodež mog otac je moj zalog.
Mrzim sve ono što ti predstavljaš.
Sve što si.
Ali si me spasao.
I zbog toga moram da ti služim.
Ko je zašio ovu ranu?
Hirurg u utvrđenju.
Da li je bio pijan? Nikada nisam video ovako loš rad.
Sigurno si imao stalne bolove.
Vozio se 900 km u volovskim kolima. Skoro nije umro.
Moraću ponovo da ih otvorim. Još uvek unutra ima metala.
Ako već mora da se uradi, onda to uradi.
Da.
Biće gotovo pre nego što i osetiš.
Imam najbolje noževe u ovom poslu.
Malo vina.
Spreman? -Da.
Možeš da ideš.
Ne, trebaće mi rob da te drži.
Zar ne može to moj stric? -Ja?
Ne.
Ne mogu da podnesem prizor krvi.
Posebno krv nekoga koga volim.
Budi jak.
Hajde, drži ga.
Spusti svoju težinu na njega, robe.
Još!
Duboko udahni. Kada kažem "sada", izdahni.
Sada!
Da li sam se osramotio?
Hvala ti.
Eno ga!
Koplje! Požuri!
Preseci mu put!
Ako se dobro sećam, puno vam se dopada.
Marko! Želeo bih da vam predstavim svog nećak.
Marko Flavije Akvila.
Klaudije Marselo, moj stari prijatelj i cenjeni komandant Šeste Legije.
Vaš stric je moj bivši sparing partner.
Kapetan Servije Placidije, nezamenjivi deo mog tima.
Zadovoljstvo mi je.
Večera je spremna. Kuvana jaja i riba.
Nemojte svi toliko da žurite?
Moj je izbor da budem vojnik ceo svoj život.
A, moj otac je insistirao da idem u politiku.
Da li smo se ranije upoznali? Vaše ime mi je poznato.
Sumnjam. -Klub oficira u Rimu?
Ne, bio sam samo komandant kohorte.
Tako je, sećam se.
Flavije Akvila. Vaš otac je predvodio Orlove?
On je komandovao prvoj kohorti u okviru Devete legije.
Naravno, deveta.
Svaki Rimljanin pamti Devetu legiju.
Kad već govorimo o Devetoj, ima nekih novih glasina o tome.
Glasine.
Britanija je pun glasina.
Kažu da su neki videli tog orla.
Da se nalazi u hramu nekog plemena na severu.
Orao u ruku divljaka. Moćno oružje.
Teško je zamisliti da je mogao da ga izgubi bilo koji Rimljanin.
Ako je to tačno.
Trebalo bi da delujemo.
Šta bi rekao Rim?
Ko izgubi orla, izgubio je i čast. A ko izgubi čas, izgubio je sve.
Rim bi voleo da povrati orla, ali politika je politika.
Ni jedan senator ne želi da žrtvuje hiljade života zbog izgubljene legije.
Ne mogu ništa da uradim.
Možete ako pošaljete jednog čoveka.
Severno od zida?
Ni jedan Rimljanin ne može tamo da preživi.
Da li je neko to pokušao? -Nije.
To je poenta.
Pokušati znači doživeti neuspeh. -Kako to znaš?
Jedan čovek može da se sakrije gde cela vojska ne može.
Niko ne bi ni znao da je bio tamo.
Suviše je rizično. -Upravo tako.
Gubitak Devete legije je bilo dovoljno ponižavajuće.
Ne treba nam još jedna nepotrebna smrt.
Marko.
Ne možeš da dozvoliš da ti ovo rade.
Nema pojma kako mi živimo naše živote.
Od pamtiveka...
Želeo sam da budem vojnik kao moj otac.
Znam.
Mogu da ga i sada vidim. Kako po poslednji put jaše.
Još uvek mogu da osećam kao sam bio ponosan.
Moj otac...
Komandant prve kohorte Devete legije.
Možete li zamisliti nešto časnije, nego da se bude vojnik,
i da se verno i hrabro služi Rim.
Ti si to bio sine. -Zbog čega?
Zbog čega?
Zbog časno otpusta? -To je sudbina.
Koja je u rukama Bogova.
Kada sam postao komandant.
Pitali su me,
gde želim da obavljam dužnost. -Znao sam odgovor pre nego što su me to i pitali.
Britanija.
Tamo je moj otac izgubio orla.
Tamo sam morao da steknem svoju slavu da niko više ne spominje njegovo ime.
A šta sada radim?
Sedim i slušam neke jebene političare, koji kaljaju naše porodično ime.
Neću da sedim u nekoj vili do kraja svog života.
Ako ne mogu da sperem ljagu sa porodičnog imena kao vojnik...
Onda ću to uraditi tako što ću naći izgubljenog orla.
Ne možeš.
Ni jedan Rimljanin ne može da preživi severno od zida.
Ne možeš.
Onda ću povesti i Eska.
Mogu da iskoristim njegovo znanje, govori njihov jezik.
Eska? -Zašto da ne?
Zato što je on Britanac.
Možda nije severno od zida, ali je Britanac.
I prerezaće ti grkljan, kada ostanete sami.
Neće. -Kako to znaš?
On mi je dao svoju reč. -Reč?
On je rob.
On kaže da ono što kaže, i radi ono što radi, jer mora.
Ali kada budeš bio na njegovoj teritoriji...
Ako nisam u pravu, onda ću umreti.
I tako mora da bude.
HADRIJANOV ZID
Gde ideš?
Na sever.
Zar ti nisu rekli da je ovo kraj sveta?
Otvori kapiju, vojniče.
Vidimo se u zagrobnom životu, Rimljanine.
Ko je ovo uradio?
Divljaci.
Ponekad sanjam, da ću ovde pronaći svog oca živog.
Da je preživeo na nekom skrivenom mestu.
Zato si ovde došao?
Da bi pronašao svog oca?
Ne. Ovde smo da bismo pronašli orla.
Kako možete da ti komad gvožđa, toliko mnogo znači?
Orao nije komad gvožđa.
Orao je Rim.
To je simbol naše časti.
Svaka pobeda i uspeh...
Ako imamo orla, možemo sve da uradimo.
To je Rim.
Ti to ne razumeš.
Kako bi mogao?
Moj otac je bio Kunoval.
Nosilac plavog štita Brigantesa.
Gospodar 500 kopalja.
Pre sedam godina ste okupirali našu zemlju.
I mi smo se pobunili protiv vas.
Moj otac i dva brata su poginula.
Majka takođe.
Moj otac ju je ubio pre nego što su došli legionari.
On je znao šta će da joj urade.
Ona je kleknula pred njim i on joj je prorezao grkljan.
I to je isto Rim.
Planine.
U kom pravcu? -To zavisi od tebe.
5000 ljudi mogu da nestanu u samo jednoj klisuri.
Postoje hiljade klisura.
Možete da tražite mesecima i da ništa ne nađete.
Sever.
Koga god da sretnemo, dozvoli meni da govorim.
Ako saznaju da si Rimljanin, ubićete i tebe i mene.
Ne gledaj.
Iza vas sa druge strane reke su tri pljačkaša.
Koliko su iza mene?
Ne vidim nikoga.
Tamo su.
Da li ste spremni?
Sledeći put nemoj da oklevaš.
Ostani ovde.
Seća se da je video kako legija maršira na sever.
Ali se nisu ovuda vratili.
Sigurno zna više od toga. -Kaže da ne zna.
Pitaj ga ponovo. -Neću.
Šta to radiš? -Dosta!
Dosta.
Nema više igre, ni laži.
Pitaj ga gde je otišla legija.
Pitaj ga!
Pred mnogo godina tu su prošli Rimljani!
U kom pravcu su išli?
Kon velikih gora!
Preko snežnih planina!
Tamo ima čovek koji će vam reći sve šta hoćete da znate!
Hajde! Hajde!
Ubij ga!
Ubij ga.
Uradi to! -Ožiljak na njegovoj bradi.
To može samo da uradi Rimski šlem.
On je legionar!
Zašto me tražite?
Kako se zoveš?
Zovu me Gurn.
Ali moje pravo ime je Lucije Kaj Metel.
Prva kohorta, Devete legije.
Kako ste preživeli ovde, toliko dugo?
Moje pleme se zove Selgova. Prihvatili su me kao da sam jedan od njih.
Imam suprugu i dva sina. Sada ovde živim.
Ne verujem mu.
On je dezerter. -To ne znamo.
Još uvek je Rimljanin.
Bio je Rimljanin kada je pobegao.
Ne znam, koja su bila naređenja tvog oca.
Sve što znam...
je da smo zaslužili ovo.
Zašto je morao da ide na sever? Ovde nema ničega vrednog.
Zar nisu mogli da budu zadovoljni onim što su imali?
I uvek su morali da kažnjavaju i da idu dalje.
Tražeći još pobeda, teritorija i ratova.
Reci mi šta se dogodilo.
Kada je naređeno da Devete krene na sever bio je jesen.
Najgore vreme u godini.
Nedeljama smo marširali, bez ikakvog otpora.
Odjednom su se pojavili iz magle.
Mogli smo samo da čujemo kako ubijaju jednog po jednog na začelju.
Na kraju, smo prestali da tražimo otvoreni teren, i pokušali da se borimo s njima.
U poslednjim danima Legije.
Nikada nisam doživeo takav strah.
Borili smo se leđa o leđa.
Bez sna. Pišali smo tu gde smo stajali.
Napali su nas kao životinje.
Ovo je to mesto.
Ovde su sva severna plemena došla.
Ali, najgori su bili ratnici obojenih ljudi.
Oni su odsekli stopala mrtvima, kako njihova duša ne bi mogla da napusti ovaj svet.
Ovo kamenje su koristili kao oltare da bi ubili oficire.
Čupali su im srca dok su još bili živi.
Mogli smo da čujemo kako ih ubijaju.
Moj otac.
Šta se dogodilo sa njim?
Poslednji put sam ga video kada je bio okružen ratnicima obojenih ljudi.
Da li je poginuo u borbi?
-Ne znam.
Pobegao sam pre nego što se sve završilo.
Kao i mnogi od nas.
Kukavico. -Nisam.
Nisi bio ovde.
Ne znate kako je bilo.
Kod koga je orao?
Kažu da je kod obojeni ljudi.
Kako da ga pronađem?
On zna.
On je Briganti.
Oni su se borili ovde.
Znao si da ovo mesto postoji?
Nepotrebno smo potrošili nedelje.
A svo ovo vreme si mogao da mi kažeš.
Tvoje pleme je bilo ovde.
I oni su iskasapili ljude mog oca kao pse.
Tvoj otac je došao da ubija!
On je došao da nas kazni zato što se nismo hteli klanjati Rimu!
Da, čuo sam za ovo mesto. Za mene i moj narod...
...ovo je mesto heroja. -Kako se usuđuješ!
Ti si još uvek moj rob! -I bez mene bi već bio mrtav.
Spasio sam tvoj bedni život!
Nije ono što mislite?
Ne! Esko?
Esko?
Esko!
Vodite ga.
Prokletnik.
Dobar lov.
Da oče.
Ti si došao tu da se biješ sa ovim ljudima?
Doneo sam gosta!
To je najveći sin Kunava.
U boju vreva strah svima.
To je njegov rob... Rimljanin.
Zove se...
Marko Flavija Akvila. -Marko... Flavija... Avila...
Mnoge Rimljane sam dovodio u selo, Marko Flavije Akvila.
I svima su bile odsečene glave!
Dobro došao časni sine Kunava.
Ti ideš sa mnom.
Esko, šta se dešava?
Ti si sada moj rob.
Pokažite mu gde da ide.
Zbog čega si došao tu?
Hteo sam da stignem do kraja.
Moje srce traži slobodu.
Uzeo sam Rimljana,
da mi bude od pomoći.
Ej, ti!
Ne gledaj tamo, robe!
Šta se dogodilo?
Gledao je u moju sestru!
Svi Rimljani su isti.
Gledao sam šta rade sa plemenima.
Ne možemo da mu verujemo.
Klekni!
Na kolena!
Dole na kolena!
Odmah!
Ako hoćeš ubij ga.
Ne. Ti si moj gost.
A on je tvoja sopstvenost.
Ako imaš poverenja u njega, onda nek živi.
Kada budem imao priliku...
ubiću te.
Jeste li čuli?
Čuli li ste taj zvuk?
Čuli li ste kako bije srce?
Čuli li ste kako gori za život?
Pijte...
Napunite prazne ćaše.
Tada mladi čovek postaje voin.
Marko.
Marko!
Marko.
Vreme je.
Moramo odmah to da obavimo.
Jedina šansa nam je dok oni spavaju.
Mislio sam da sam te izgubio.
Brzo.
U redu.
Nemamo vremena za to. Idemo.
Moramo da idemo.
Odakle ti prsten moga oca?
Šta je rekao?
Moramo da idemo.
Ideš li? -Da.
Mogu li da pođem sa tobom?
Vrati se u šator.
Tata će biti ljut.
Kad se probudi... reci mu,
da je Eska hteo da se pozdravi,
no morao je da krene.
Ne moraš da ga budiš. Razumeo si?
Esko.
Ako ih probudi, mrtvi smo i ti to znaš.
Nema razloga da nas štiti. -On mi veruje?
Neće nas odati.
Otišli su?
Otišli su...
Idi. Idi.
Koliko još dana do zida? -Ukoliko smo brzi, 4 do 5 dana.
Nikada nas neće uhvatiti pešaka.
Da li si video kako trče?
Da li si ranjen? Zašto nisi rekao?
Nije to ništa. -To ti je povređena noga. Sedi.
Nemamo vremena. -Sedi.
U pećini...
šta je rekao onaj poglavica?
Hajde idemo, nemamo vremena za to.
Približavaju se.
Zaostaju oko pola dana. Vetar uvek laže.
Bez vatre. To je suviše rizično.
Neću to da jedem.
Nisam divljak.
Onda umri kao Rimljanin.
Izgubio si previše krvi.
Moraš da imaš snage.
Jedi.
Vreme je da idemo.
Mogu da koriste prečice a naši konji to ne mogu.
Idemo.
Hajde.
Hajde!
Ne!
Moramo da ostanemo u reci. Uskoro će da se vrate.
Odmor. -Ne možemo.
Moraš da se odmoriš!
Marko!
Moraš da se odmoriš.
Hajde.
Esko. -Hajde.
Ne mogu dalje.
Možeš, samo moraš da se odmoriš.
Uzmi Orla.
Ako pronađeš konja, vrati se po mene.
A ako ne, idi na jug.
Postaraj se da vratiš ovo u Rim. -Neću ovde da te ostavim.
Ne pokušavaj da me sramotiš.
Uzmi.
Dovde smo stigli. Neću sada da te ostavim.
Esko, naređujem ti.
Uzmi ga.
Časno sam se zakleo, da neću da te napustim.
Ako želiš da idem.
Oslobodi me obaveze.
Daj mi slobodu.
Slobodan si.
Slobodan si, moj prijatelju.
Uzmi. -Neću.
Vratiću se.
Stoj!
Legionari tvog oca.
Nisi bio u pravu.
Mrtvi mogu da žive.
Sramota mi ne bi dozvolila da ti ovo ranije kažem.
Ali gledao sam kako tvoj otac umire.
I šta god da ti je neko rekao, on nije bio kukavica.
Držao se do samog kraja.
Video sam to.
Poslednji Rimljanin koji je držao orla, je bio tvoj otac.
Šta naređujete, gospodine.
Dovoljno ste ispoštovali mog oca.
Ne morate ovo da radite. -Ne.
Kada sam pobegao od tvog oca...
...pobegao sam od samog sebe.
Izdajte naređenje, gospodine.
Pripremite se za odbranu orla!
Eska.
Evo šta se događa onom koji predade svoj narod.
Isučite mačeve!
Setimo se ljudi koji su se borili i poginuli u ime časti.
Rimljani i Britanci.
I tvoj otac i moj.
Očevi...
Braćo...
Sinovi...
Neka vas mir i čast slede.
Jer ste se časno borili.
Neka vaše duše polete i vide...
...orla Devete legije.
Za mog oca.
Poštovani momče...
Čestitam ti, Rim ti čestita!
Ugled vaše porodice je obnovljen.
Senat će hteti ponovo da formira Devetu legiju.
Možda bismo mogli da te nagradimo tako što ćeš postati njen komandant.
Kako si to uspeo?
Imao je samo roba da mu pomaže. -On nije rob.
On zna više o časti i slobodi nego što ćeš to ti ikada da naučiš.
Šta ćemo sada?
Ti odluči.
Prevod na srpski: slaksm slaksm@yahoo.com
720p sync: faks86 www.podnapisi.net